Kan vi få to sfogliatelle, fem sjokoladerugelach og fire palmiers?
–Hvis ikke du... –En croissant.
–Det er altfor mye. –Kan noen kjøpe denne til meg?
–Hvor er toalettet, Portia? –Der bak. Aller bakerst.
Fuglebadet kostet 25 dollar, er ikke det litt dyrt?
Chantal?
Hei.
–Hei, kan vi ikke kjøpe frokost? –Jeg har veldig mange forslag.
Jeg vil heller bare komme fram. Chantal venter, vi må hente henne.
–Så finner vi på noe. –Slapp av, elskede. Vi har god tid.
Alt i orden. Det blir en god dag.
Dor. Vi møtte en skallet jente på Baby's All Right torsdag.
Hun er kroppsmaler og vil male et Lois og Clark–motiv på meg.
Er dette elegant eller skammelig?
Vent nå. Elliott, var ikke du på museet torsdag?
–Nei. –Jo. Det var nok en annen kveld.
Torsdag var det museet, onsdag Baby's All Right.
Elliott, husker du om du hadde med deg en sovepose til museet?
Dory, jeg snakket med min venn Elliott.
Elliott, kan du fortelle om du tok med en sovepose til museet?
Selvsagt.
For et interessant svar.
Hvorfor forteller Dory deg om sitt utroskap? Vi er mye bedre venner.
Jeg kan ikke ta kranglende heteropar på alvor. Ta dere sammen, liksom.
–Elsker du ham? –Nei.
Selvsagt ikke. Han er en psykopat.
–Hvorfor gjorde du det, da? –Det bare ble sånn, ok?
Jeg kunne ha stoppet det, men det gjorde jeg ikke.
Jeg vet ikke om du har blitt et forferdelig menneske først nå, –
–eller om du alltid har vært det, og jeg ikke innså det.
–Jeg er så lei for det... –Hold opp!
Jeg er så lei for det!
Etter drapstrusselen føltes det som om bare Keith kunne hjelpe meg.
Herregud, Dory! Det var jeg som skrev lappen!
Jeg hengte den opp og rev i stykker tingene dine. Ok?
Hvorfor?
–Hvorfor gjorde du det? –Du hørte ikke!
Hvordan kunne du gjøre noe så grusomt og dumt? Er du så dum?
Se hvor vi er! Du tar med vennene dine til ødemarken.
Du utsetter oss alle for fare for din egen skyld. Alt for din skyld.
Vi bør nok ikke være sammen.
Jeg har visst det lenge.
Jeg vil ha en bussbillett fra Montreal til New York. I kveld.
Hvor lang tid tar det? Jeg vil ha den raskeste bussen.
Lurer på om man kan sjekke om noen har gått på flyet sitt eller ikke?
Keith ble nok gal da han kom til flyplassen og jeg ikke var der.
Hva tror du vil skje når vi kommer til Chantal, Dory?
Jeg vet ikke. Hun holder seg nok skjult.
Jeg har en idé. Vi har fargeblyanter, og vi er smarte.
Nå legger vi sammen puslespill– bitene. Vi finner ut av det.
Nå begynner vi. Vi vet at det er en sekt som Keith kan være medlem i.
Skriv alt som angår Keith med rødt.
Da vi snek oss inn den andre gangen, lot han til å kunne veien.
–Kanskje han er en leiesoldat. –Hvordan staves det?
Kanskje han skulle finne jenter å befrukte.
Kanskje Keith er faren til Chantals barn.
–Lorraine, da? –Kanskje hun visste noe.
Kanskje han drepte henne fordi hun hadde bevis. Lorraine er blå.
Hva var det hun sa til deg? De er etter meg, de er etter deg?
–Hun mente sekten. –TW Brownway samarbeider med dem.
Keith er med i sekten, han er ute etter Chantal og drepte Lorraine.
–Og Lorraine fant deg. –Akkurat.
Jeg vet ikke hvorfor. Det er spørsmålstegnet i midten.
Jeg fatter bare ikke at du lå med Keith.
Jepp.
Jeg tror vi rekker tilbake i tide.
Flott. Nå røyker Drew.
–Gikk det bra? –Mange takk.
Hei. Du reddet meg.
–Jeg heter Portia. –Matthieu.
–Matthieu? –Matthieu.
–Om 0,5 km er din destinasjon... –Jeg ser ingen husnummer.
Matthieu er så morsom. Jeg spurte hvorfor han liker fotball.
Da sendte han et bilde av sin kneoperasjon.
Det er som et fengsel.
Du er framme.
–Det virker åpent. –Jeg vil ikke gå inn.
Vi gjør innbrudd, jeg er redd.
Agnes kan ha gitt oss en fiktiv adresse. Kanskje vi gjør innbrudd.
Folkens? Folkens!
–Er hun død? Jeg vil ikke se. –Noen har vært her.
–Hva? Gjemmer hun seg her? –Det er her hun føler seg trygg.
Ok. Hva gjør vi nå?
Jeg sa "latterlig".
Ordet "latterlig".
Jeg kan ikke velge restaurant. Det er du som bor her. Velg, du.
Har du vært på Le Rouge? Herregud, jeg liker også god mat.
Ok. Ha det.
Alle kan ikke sitte her og vente på Chantal, det er ikke beste måte.
Noen kan dra inn til byen, jeg for eksempel, og treffe de lokale.
Kanskje Matthieu. Jeg kan skaffe informasjon om Montreal.
Nei. Jeg synes at alle bør bli her.
Chantal kan komme hjem når som helst. Vi bør være her da.
Slapp av, Dory. Det er bare en drink. Send sms, så kommer jeg tilbake.
Drew! Kan du kjøre meg til min drink?
–Ja visst. –Jeg elsker deg!
Vil du fremdeles dra hjem i kveld?
Ja.
–Du bør bli, så kan vi snakke. –Nå kjører vi, Portia.
Jeg elsker dere. Hold meg informert.
Hvordan kunne de dra?
Vi har reist helt hit og er endelig i huset der Chantal har gjemt seg.
Jeg må svare, det er redaktøren min.
Det du gjør, er viktigere, men jeg må svare.
Hei! Jeg skal bare gå ut.
–Ville du kalle deg en løgner? –Det er åpenbart.
Men det er innviklet. Det bygger på usikkerhet–
–og traumer fra barndommen. Visse ting ble jeg utsatt for.
Andre ting var en del av min reise, men jeg opplevde dem ikke.
Absolutt.
Chantal!
Jeg kan absolutt huske anledninger da jeg sympatiserte med andre, så...
Herregud!
Dory! Ikke løp din vei.
Jeg vet at du vet hvor hun er.
Ligg unna! Ikke kom nær meg.
Fortell hvor Chantal er. Hvorfor blir du så redd?
Du sa at du jobbet for Chantals familie.
Ok. Jeg jobber ikke for dem.
Jeg ville at du skulle stole på meg. Jeg ville dele pengene med deg.
–Hvilke penger? –Hold opp! Ikke gjør dette.
–Jeg er så glad i deg. –Nei. Nei, nei!
Jeg vet alt. Du jobber for sekten. Du drepte Lorraine.
Og du er far til Chantals barn.
Kom igjen, Dory. Jeg elsker deg.
Legg fra deg den der nå.
Unnskyld meg. Unnskyld.
Unnskyld meg. Gikk det bra?
–Gikk det bra? –Helsike også.
–Herregud. –Din bortskjemte lille hurpe!
Er det sånn du behandler meg, enda jeg elsker deg?
Tror du det om meg? Hurpe!
Hva er det med deg?
Jeg elsker deg!
Herregud!
–Hva skjedde? –Han ville drepe meg! Herregud...
Jeg elsker bokteamet mitt!
Er han død?
–Gud, han er død! –Dory?
–Hva er dette? –Det er Keith.
–Han overfalt meg. –Er han død?
–Hva skal vi gjøre? –Ring politiet.
Hold munn, Drew. Alt i orden, Dory?
Han prøvde å drepe meg. Jeg ga ham strøm, og han falt.
–Han overfalt deg først. –Ja! Han var gal!
Vi må ringe politiet! Elliott!
Man ringer ikke politiet når man har drept noen!
–Det var selvforsvar. –Var det?
Folkens! Jeg har funnet Chantal!
Dory?
Drew? Jeg gikk til baren på fyrstikkesken og fulgte ledetråden.
Gi oss to sekunder, Portia.
Ikke kom inn! Jeg er naken, ikke gå inn på kjøkkenet!
Vi kysset og ble kåte. Unnskyld, jeg flipper ut!
–Jesus! –Herregud, herregud!
Jeg er så lei for det. Du er alt vi har akkurat nå.
Dere?
Folkens!
Jakken din.
Så irriterende dere er!
Kom, Chantal.
Ingen fare. Alt kommer til å ordne seg.
Hei! Kysset dere? Jeg er sjalu, tror jeg. Se!
–Hei. –Hei.
Matthieu.
–Så rart at dere er her. –Ja...
–Jeg har lett etter deg. –Jeg vet det. Portia sa det.
Takk.
Du skal vite at du er i sikkerhet nå.
Dory, jeg er så rørt.
Hun fortalte hele historien, Dor. Dere må høre den.
Jeg vet ikke om jeg orker å fortelle det igjen.
Alt begynte med eksen min.
Gavin.
–Ja. Kjenner du ham? –På sett og vis.
Vel... Jeg var utro mot ham.
Jeg hadde et sidesprang med...
–Med en gift mann. –Hva het han?
Farley.
Jeg sa til ham at han måtte forlate kona og ungene sine.
Vi hadde en kjempestor krangel siden han sa nei, som en idiot.
Så la jeg bare alt bak meg.
Jeg bodde hos min venn Agnes i noen dager.
Sånn fikk jeg høre at familien min trodde at jeg var borte.
Jeg burde ha ringt mor. Men så tenkte jeg:
"Vet du hva? Nå har jeg endelig sjansen".
"En sjanse til å være meg selv".
Så det føltes som om jeg måtte forsvinne helt.
Så jeg knuste sparegrisen min.
Agnes lot meg bo i hennes tantes sommerhus, –
–siden det står tomt. Men det er underlig.
Jeg er redd for at noen skal komme hit og vaske–
–eller leie ut når som helst. Så jeg sover i en bod oppe.
Jeg farget håret i en syk farge...
–Jeg forstår ikke. –Det er selvsagt mer enn det.
Men i grove trekk er det sånn det ligger an.
Jeg beklager. Jeg vet at alle sier det.
–Men kjærligheten er en sterk kraft. –Ja.
Jeg ble forblindet av min kjærlighet til Farley.
Nå innser jeg hvor naiv jeg var som trodde at han var den rette.
–For en idiot jeg var. –Er det ikke komisk?
Ingenting skjedde. Vi som trodde at en masse fæle ting hadde skjedd.
–Hjertet mitt ble knust, Portia. –Unnskyld. Det er virkelig.
Nei, nei, nei.
Nei. Chantal.
–Barnet ditt, da? –Barnet mitt? Hva mener du?
–Ultralydbildet på rommet ditt. –Det er min søsters.
–Hvorfor var du på rommet mitt? –Sekten, da?
–Sekten? –Bellow & Hare.
Halsbåndet mitt. Det var min søsters gave til brudepikene.
–Er du kunstner? –Gud, nei!
–Er du en av brudepikene? –Men Lorraine, da? Hun kjente deg.
Keith... Keith dyttet henne foran et tog.
–Herregud. Hvem er Keith? –Han jaget deg.
Dory...
Savnet – Chantal Witherbottom Belønning 250 000 dollar
Jeg kjenner dem ikke. Gikk vi på college med dem?
Nei! Men...
Blusen, da? Den blodige blusen. De fant en blodig bluse i skogen.
Du må velge mellom henne og meg! Og det nå!
For helvete, Chantal! Jeg har bare kjent deg i to måneder!
–Hvordan gikk det? –Se hva du gjorde!
–Kan du ikke bare velge meg? –Sånn, ja.
Er det blusen min? Hvordan skal jeg komme hjem nå, Farley? Din idiot!
Det var blod overalt. Og jeg tror det blir et arr.
Hva?
Jeg så deg jo på kinarestauranten. Du løp som om du var i fare.
Herregud, unnskyld.
Jeg kunne ikke plassere deg. Agnes' søskenbarn skaffet et falsk pass.
Jeg trodde du var politi. Så husket jeg at du bodde på studenthjemmet.
–Vent, nei. Jeg forstår ikke. –Stopp, Dory.
Chantal. Chantal.
Hvem er det du gjemmer deg for? Hvem er det du gjemmer deg for?
Ærlig talt?
Meg selv.
Jeg har gått igjennom et helvete.
Men det har vært så deilig å slippe sosiale medier en tid. Forstår dere?
Ja! Jeg gjorde det på et yoga retreat.
Det skal forårsake depresjon. Og det stemmer, det er ikke bra.
Du har blod i panna, vennen.
Dor! Vi fant henne!
Vi fant deg!
Drew, hva har du drevet med? Er du fremdeles svømmer?
–Nei. –Du var så flink.
Takk.
–Vil dere gå og spise middag? –Drinker!
–Du har sikkert ikke sett Montreal. –Jeg har bare vært på en bar.
Tekst: Jan Helge Hordnes www.btistudios.com